1 9a 



Cocfficienterne k och /3, som vi uti dessa ut- 

 tryck med flit lata vara obestämda , aro hår i sjelfva 

 verket-v^ I, men böra, i de enkla hypotheserne : 



T 



anses n o. 



Det återstående af calculen, som nu består 

 uti att integrera dtn nog complicerade (4) emel- 

 lan gransorne xz=:o, Pz::::p och x~h\ P~p , samt 

 dtrefter utveckla h* uti series efter dignitöterne af 



t t t fn 



de små qvamiteterne m, —. — ••7;: och — » skulle 



p p p a 



visserligen leda till rakningar af den vidloftighet, 

 att de med största svårighet kund-!^ yerl^tållas, så 

 framl operationen i Fullkomlig allfnåohet, eller en- 

 ligt den method som vid första påseendet erbjuder 

 sig;, skulle fåretagas; men lyckligtvis kan det slut- 

 liga resultatet, med bibehållande af all dess accu- 

 raresse, ojämförligt lättare på följande sått erhållas. 

 Låt i allmånhet (4) föreställas med • 

 ^/ t t' f <7t „ ^dP\ 



V p p p a dxj 



och dess fullståndiea irtegral med: 



\ p p P a^ ^ J ^ 



så blir fSljakteligen den förnämsta frågan hår att 

 reducera sequation: 



_,/ t t' t" -n ., \ 



\ p p p a J 



w/ t t' f 7, ,, ,, ,\ 



\ p p p a J 



till formen: 



t t* t" 

 KzzA-\-Bni'\-C—\-D~-JrE—,^F~-\- Scc, 

 P P p a 



