^.66 



De Botanister finnas, hvllka saga sig tro, att 

 Vetenskapen, i anseende till oredan med artbe- 

 stamningarne, gått tillbaka sedan Linné's tid. 

 Men denna formodan kan man, utan fara for misst 

 tag, rent ut förklara for orimlig, då man besin- 

 nar, hvilken betydande forkofran växternas sä val 

 yttre som inre kännedom vunnit sedan nåmde tid. 



Nu mera kan man dock troligen icke fram- 

 ställa ett så redigt och skönt Species plantarum, 

 som det, hvilket v. Linné förmådde att gifva 

 oss, emedan växtarternas antal så otroligen okat 

 sig , och Synonymien blifvit så vidloftig och in- 

 trasslad ; af samma orsaker kan val icke eller nå- 

 gon enskildt Man mera utarbeta detta Verk så, 

 som Linné kunde; det borde nu mera blott fåre- 

 tagas af ett Samfund Botanister, hvilka, endast be- 

 traktande Vetenskapens redbara vinning och ägande 

 tillgång till de förnämsta Ortsamlingar och Biblio- 

 theker, hvar for sig utarbetade vissa Genera, Ord- 

 ningar eller Classer. På detta sått skulle man. 

 kunna erhålla ett Species Plantarum, icke så en- 

 kelt, som B'ad^r Linné's, men dock både godt 

 och brukbatt. 



Vi hafvå redan erhållit betydliga bidrag till 

 ett dylikt arbete, och då jag ågt tillfälle att gran- 

 ska många arter af Thymelceanim Våxtordning, 

 har jag sökt att närmare bestamma dem, och ön- 

 skar åt min afhandling derom ett rum uti Kougl. 

 Vetenskaps Academiens Handlingar. 



Vordnadsfullt betygar jag min förbindelse fot 

 dien valvilja, som vid denna Afhandlings utarbe- 

 tande mig blifvit Visad af Herr Profess. och Com- 

 mend. Thunberg, Herr Commerce-Rådet och 

 Ridd, Casstiom, Herr Kammar-RåttsRådet och' 

 Rid(^. Billbérg, Herr Prof, och Ridd. Acharius,' 

 Herr Profess. Ad. Afzelius, Herr Prof. A gärd h 



