368 



bortgång lifllgast träffade och som åndtellgen, i 

 den Academie han Sjelf stiftat och i hvars arbe- 

 ten han Sjelf deltagit, kunde uppträda en vär- 

 dig tolk af hans minne. 

 i8o3 blef Riks-Rädet Grefve Oxenstjerna Or- 

 dens- Canzler och Ledamot af Canzlers - Gillet 

 samt 

 181 1 Riddare af Kon. CARL XIIFis Orden. 

 Såsom sin Ätts hufvudman bivistade han Riksda- 

 garne 1778. 1809» iSio och 1815, vid hviika 

 båda sistnåmde han var den ena gången Ordfö- 

 rande i Oeconomie- och Besvärs- Utskottet och 

 den andra i Riddarhus-Utskottet. 



Af denna endast chronologiska uppsats kan in- 

 hemtas, huru hans verksamhet blifvit till det all- 

 männas båtnad använd. — Han uppfyllde sina 

 pligrer efter foreskriften af sitt antagna Riddare- 

 valspråk: Auito in Patriam Amove , och med denna 

 horgen for hans handlingar blefvo de ock aldrig 

 misskände- Men med den urgamla glansen af sitt 

 årfda naran förenade han åfven den kårlek for ve- 

 tenskaper, som utmårkte det tidehvarf , då en Axel 

 och Bengt Oxenstjerna kunna anföras bland 

 Sveriges lårde och vittre Mån. — Sjelf intog han 

 derfore ett rum bland sin samtids odödlige Skalder 

 och ypperste Författare, besjöng med lika behag 

 den Store Gustaf Adolphs krigsbragder och 

 Skördemannens fredliga yrken. Utom hans samlade 

 Arbeten, utgörande 4 volumer, åro flere Tal och 

 Skaldestycken serskildt utgifne-), hviika alla röja 

 en författare, som med ett känslofullt hjertas god- 

 het förenade snillets och smakens alltid igenkånliga 

 fordelar. Med ett mildt och intagande väsende 

 tilldrog han sig åfven allas vördnad; egde ingen 



*) Se Anteckningar till K. Vet. Acad, Hist. af Frih, Rosenhake* 



