125 



Kolsyrad jernoxidul 0/612 .... o.o54 

 KiseJjord .... 0.274 .... 0.048 



5.5öy 



Resultaten af dessa analyser sliHja sig vida 

 mer än som Lör kunna förklaras af observa- 

 tionsfel. Det ser således ganska sannolikt ut, alt 

 vattnet under de torra åren i7()2 och 1793 hål- 

 lit mera salter upplösta ån vanligt. 



Det vatten som försändes på krus och bou- 

 leljer förlorar under transporten sin jernhalt, 

 som i form af ett gult pulver afsulter sig på 

 bottnen, och lemnar knappt ett spär mera qvar 

 upplöst i vattnet. 



Det jernfria vattnets egentliga vigt är, sedan 

 kolsyregasen fått afdunsta så att inga blåsor sät- 

 ta sig mer på glasets insida, vid +18° ioo5.387. 



. För att utan stora omgångar precist afmä- 

 ta de till analysen använda quantiteter af vatt- 

 net, betjenar jag mig af en flaska med insljpad 

 propp, som rymmer vid +18°, då proppen iu- 

 sättes så att ingen luftblåsa blir qvar, 632,66i 

 gr. distilleradt vatten. Då vattnets eg. vigt är 

 utrönt, beräknas derefter livad den med prof- 

 vattnet fyllda flaskan väger, hvilket för Frän- 

 zensbrunnens vatten blifver 636.07 gr. 



a. 636.07 ö^"* vatten afröktes i en vägd plati- 

 naskål och leninade en hvit sallmnssa, som , då 

 skålen efter iutorrkning blifvit lindrigt glödgad 

 i bottnen, vägde 3,424 gr. svarande emot 5.3835 

 gr. på 1000 gr. vatten. Af denna återstod vo- 

 ro 3.212 gr. i vatten lösliga salter, och 0.21:2 

 gr. jordarter. Dessa 3.212 gr. alkaliskt salt mät- 

 tade med saltsyra och afrökle till torrhet, samt 

 glödgade, vägde 0.362 gr. 



