136 



b. För att med full såkeiherl>estäni nia vattnets 

 halt af svafvelsyra, mättades 686.07 gr. vatten 

 ni ed saltsyra i öfverskott och utfälldes med 

 saltsyrad haryt. Fällningen vägde glödgad 

 3.3o33 gr. 



c. En lika quantitet vatten öfvermiittades med 

 salpetersyra och fälldes med sajpetersyr^d silf- 

 veroxid , hvaraf erhölls i 867 gr. chlorsilfver. 



d. 3:ne måttflassor, d. ä. 1908.21 gr. vatten 

 afdunstades i en platinaskål och sedan salterna 

 hegyiite visa tecken till anskjutning, silades det 

 ännu lösta, och inkoktes derpå till totrhet. 

 Efter glödgning i bottnen, hvarvid massan syn^- 

 Lart mörknade af bortbränd t korkextract, väg- 

 de saltet g.665 gr. 



e. Saltet löstes i vatten, som lemnade olöst 

 0.009 gr. caustik talkjord, så att saltets vigt endast 

 ar 9.656. .S-dQ^ har redan vid de förra vatten- 

 analj^serna visat att kolsyrad talkjord följer med 

 i den alkaliska saltlösningen' och att i omvänd 

 ordning en liten portion kolsyrad t natron stad- 

 nar inblandadt. med jordarterna. Jag kände da ej 

 orsaken till denna omständighet, som af Hr 

 MosANDER sedan bllfvit utredd, och består deri 

 att kolsyradt natron och kolsyrad talkjord för- 

 enas till ett dnbbeisalt, som sönderdelas af vat- 

 ten på ett sådant sätt, att mycket natron med 

 mindre talkjord upplöses och ett med kolsyrad 

 talkjord öfvermättadt kolsyradt natron blir olöst. 

 Vid glödgningen mister talkjorden sin kolsyra 

 och det kolsyrade natronet blir fritt. 



f. Af de fornt i F) och c) anförda profven ar 

 bekant att i dessa 9 656 gr. salter finnes en quan- 

 titet svafvelsyra, som ger 6.o638 gr, svafvelsy- 

 radt natron och en quantitet chior som ger 

 2.2936 gr. koksalt. Då dessa afdragas återstår 

 för kolsyradt natron 1.2986 gr. 



