129 



J)latinal(äii med öfverlagdt glas^ på livars po* 

 iitur efter massans intonkning icke det ringa-» 

 ste spär af anlöpning kunde upptäckas, af ven 

 icke då glaset alkjldes och man andades derpå, 

 da vanligen märken synas efter de sista dröp*- 

 par som afdunstat, så ofta de innehållit spär 

 af flussspatssjra» Torra saltmassan fuktades med 

 salpetersyra, upplöstes efter en stund i vatten 

 och lemnade o. i 1 5 gr. kiseljord. 



1. Lösningen i salpetersyra gaf med caustik am* 

 moniak en ringa fjdlning, som syntes gul i vät- 

 skan, men som svartnade på fdtrum. Den väg* 

 de glödgad o.or gr. Jag återkommer längre 

 ned till åc.?,?, sammansättning. 



m. Den silade lösningen fälldesmed oxalsyrad 

 ammoniak, som gaf oxalsyrad kalk, hvaraf^ ef- 

 ter tvättning, Lränniiig och behandling med 

 kolsyrad ammoniak erhölls o. 45 gr. kolsyrad 

 ]<aIkjord. Åter upplöst i saltsyra, neutraliserad 

 med ammoniak och blandad med blodlutssalfc 

 fälldes cyanjcrn-mangan, som glödgad vägde 

 o.ooa gr. och svarar emot o.ooit) gr. mangan- 

 oxidul. 



n. Den med oxalsyrad ammoniak fällda vät* 

 skan afröktes till torrhet och brändes vid sträng eld. 

 Den vägde o.o83 gr. och hade en svag rosen- 

 färg. Vatten utdrog derur 0,009 gr. kolsyradt 

 natron, som mättadt med saltsyra icke gaf nå*- 

 got tecken till ett deliquesccnt salt. Det i vat- 

 ten olösta lemnade efter upplösning i saltsyra 

 och intorrkning o.ooi gr. kiseljord, då saltet upp- 

 löstes i surt vatten. Lösningen försattes med 

 salmiak, öfvermättades lindrigt med caustik am- 

 moniak och blandades med cyanjern-kalium, hvar- 

 af en svagt röd fällning uppkom, som glödgad 

 Vägde o.oo/(. gr. och svarar emot 0.0012 gr. man- 



K. V. A. 11 and I, i8a5. St. /. 9 



