i3o 



ganoxidul. — - Den återslående vätskan, fälld med 

 basisk phosphorsjr;id ammoniak, gaf phosphor- 

 syrad ammoniaktalk,som glödgad vägde o. 198 och 

 svarar emot 0.071 gr. talkjord. Beräknar man 

 lialten af denna jord, eller subtraction af man- 

 ganoxidnl, kiseljord och koisyradt natron, så 

 Llir den o.CyrS, hvilket kanske är rättast. 



o- Det återstod nu att bestämma naturen af 

 det ämne som fälles af ammoniak ur jordarlernes 

 upplösning i salpetersyra. Det förstås af sig 

 sjelft att detta innehåller magnesia, så ofta man 

 försummar att till lösningen blanda så mycket 

 ammojiiaksalt att talkjorden icke fälles. För att 

 erhålla detta ämne i något större mängd inko- 

 kades 12 måttflaskor, d. ä. »yöSS gr. vatten. 

 Den erhållna glödgade fällningen vägde o.o53 gr. 

 För att finna huruvida den innehåller flus- 

 spatssyrad kalk, afröktes lösningen i salpe- 

 tersyra icke, utan fälldes med caustik ammoni- 

 ak genast. Fällningen behandlades i en liten 

 distiUations-fipparat med concentrerad svafvelsyra 

 och det öfvergående upptogs i en lösning af saltsy- 

 rad baryt i vatten. En ganska ringa fällning bil- 

 dades, som uppsamlad och glödgad i ett i ena ändan 

 tillslutet rör icke afgaf minsta tecken af kisel- 

 haltig tlusspatssyra och sedan på kol för blås- 

 rör förhöll sig alldeles såsom svafvelsyrad ba- 

 ryt; så att älven på detta sätt inga spårafflus- 

 spatssyra kunde upptäckas. Den i retorten va- 

 rande saltmassan försattes med saltsyra, lös- 

 ningen silades och lemnade o.oio gr. kiseljord, 

 härrörande deraf att lösningen i salpetersyra 

 denna gången ej var inton kad innan fällningen. 

 Lösningen mättades nu med caustik ammoniak, 

 försattes med ättiksyra och kokades, h varvid 

 jernoxiden utföll. Den togs på filtrum, tvåtia- 



