i38 ' 



den, vid afdunstning af dess upplösning angri- 

 per glas, ora ock kiseljord ligger lös i vätskan 

 och att flusspatssyradt kiselkali bildas. Efter 

 massaas intorrkning och återupplösning i vatten, 

 var i kanten af saltmassan glaset rundtöm tyd- 

 ligt frätt, hvitt och matt. Detta vatten inne- 

 håller således bestämdt flusspatssyra, ehuru i 

 så ringa quantitet att den svårligen kan till sin 

 mycktnhet bestämmas, om icke vid ett prof 

 på en mycket stor quantitet vatten, der man 

 får en eller annan gramm, af den fällning am- 

 moniak ger i jordarternes upplösning, att ar- 

 beta med. Det öfriga af fällningen var kisel- 

 jord, manganoxid, litet talkjord, samt 0.009 gr, 

 jernoxid och o.oo5 gr. phosphorsyrad kalk. 



Dessa försök visa således att vattnet i Fer- 

 dinands-quelle inneliåller följande, med Carls- 

 bads'- och Franzenshads-vatten gemensamma, 

 hittills öfversedda beståndsdelar, nemligen kol- 

 syraJt lilhion, kolsyräd strontianjord , basisk 

 phosphorsyrad lerjord, phosphorsyrad kalk, 

 flusspatssyrad kalk, och dessutom ett spår af 

 iodnatriLim. 



Om man nu lägger SteinmAnns analys till 

 grund, för att deri uppföra dessa ämnen så ut- 

 faller resultatet på följande sätt för 1000 vigt- 

 delar af vattuet. 



Svafvelsjnadt natron , . . 2.9344 

 Saltsyradt nalron . . . . i.i'ji/[ 

 Kolsyradt nation .... 0.7982 

 Kolsyradt lithion .... 0.0088 

 Kolsyrad kalk . . . . . o. 6220 

 Kolsyräd stroiUianjord . . o, 0007 

 Kolsyrad talkjord .... 0.3970 

 Kolj^viad manganoxidul . . 0.0120 """^ 



*) Vid mina försök erhölls iclte mer kolsyrad man- 

 gan oxidiil ur delta än ur Frauzensbruuns vallen. 



