'4i 



Beräliiias nu de anförda resultfiten, efter 

 de större quantiteter af fasla LesLändsdelar, som 

 Steinmann vid analysen 1820 erhållit och med 

 antagande att ingen annan hufvudsaklig olikhet 

 uppkommer, vid större vattenhalt iin blott ut- 

 spädning med ett större quantum af det me- 

 teor-vatten, som underhåller kullan, sa uppkom- 

 mer följande resultat: 



Svafvelsyradt natron . . . 4'9^^^ 



Saltsyradt natron .... J.'j66i 



Kolsyradt natron .... 0.9288 



Kolsyradt lithion .... 0.014.9 



Kolsyrad kalkjord .... o.5i23 



Kolsyrad strontianjord . . o.oooS 



Kolsyrad talkjord .... o.354o 



Kolsyrad manganoxidul . . o.ooSo 



Kolsyrad jernoxidul . . . 0.0229 *^ 



Basisk phosphors. lerjord . . 0.0004 



Kiseljord . o.o5o5 



otydligt spår af flusspat. 



ä6784. 



Då ett af dessa vatten synts innehålla spår 

 af iod, som icke förekommit i de andra, så är 

 detta icke bevis, att den icke kan finnas deri; 

 ty då quantiteten är sä ytterst ringa, kan det 

 komma an på en droppa salpetersyra för mjx- 

 ket att en förening med chior bildas i vätskan, 

 som icke reagerhr på stärkelse, och reaclion 

 kan lyckas den ena gången och misslyckas den 

 andra. Säkerheten aftager naturligtvis i mon 

 som man kommer närmare den yttersta srrän- 

 sen af rcactionsmedlets verksamhet. Emedler- 



*} Mina försök gåfvo, oaktadt ringare halt af de öf- 

 liga salterna, o.o3 gr. kolsyrad jcrnovidnl. 



