*4^ 



tid, da jag haft tillfälle använda moderluten af 

 Carlsbads-vatten i teinligt betydlig quanti- 

 tet och i tvenne särskilta försök, utau att spår 

 af någon reaction visat sig på stärkelsen, tror 

 jag att iod icke finnes deri till någon apprecia- 

 ]3el myckenhet. 



Af de undersökta vattnen håller Kreutz- 

 brunn den ringaste quantiteten phosphorsyra, 

 och behåller deremot bättre jernhalten på bou- 

 teljer, då Egervattnet som håller mera af den- 

 na syra, förlorar den alldeles, jemte det att det 

 mesta af phosphorsyran är utfälld t med jernet. 

 Det ser deraf ut såsom bidrager en halt af 

 phosphorsyra i jernhaltiga mineralvatten, till 

 en snarare ulfällning af det jernsalt de inne- 

 hålla. 



Beträffande halten af strontianjord , så är 

 den visserligen i alla dessa uppgifter för stor, 

 emedan vid inlorrkning af saipetersyrad kalk- 

 jord lätt litet basiskt salt bildas, som ej upp- 

 löses af alkohol, men upptages af det vatten 

 livarmed strontianjordsaltet sedan utdrages, och 

 fälles sedan af oxalsyrad ammoniak. Att emed- 

 lertid allt hvad jag under namn af kolsyrad 

 strontianjord uppfört, hufvudsakligen innehål- 

 lit strontianjord, har jag med en mättad upp- 

 lösning af gips utrönt. Sedan jag vägt den kol- 

 syrade strontianjorden, upplöses den i saltsy- 

 ra och afdunstas till torrhet, h varefter ett par 

 droppar gipssolution fällas på saltet. Saltsyrad 

 kalk upplöses genast, men saltsyrad strontian- 

 jord ger svafvelsyrad strontianjord, som blir 

 olöst i form af en hvit lucker massa. Af för 

 mycket gipssolution kan den lätt upplösas. 



Halten af lilhion kan i dessa Jförsök möj- 

 ligen vara för ringa, hvilket då kan härröra 



