litet salpetersyra tillsattes till dess att sjraa 

 är mättad och vätskan fått en rödbrun färg. 



c^ Otn i saltsyra, molybdensyra och mo- 

 lybdenpulver digereras tillsamman till dess att 

 all molybdensyra är upplöst och vätskans färg 

 öfvergått från blått till röd t. 



d^ Om i brist af metallisk molj^bden, man 

 till en blandning af saltsyra och molybdensy- 

 ra sätter metallisk koppar och digererar bland- 

 ningen till dess att molybdensyran är försvun- 

 nen och vätskans färg är röd. > — I alla dessa 

 fall fäller ammoniak molybdenoxidhydrat med 

 en roströd färg, fullkomligt likt jernoxid. I det 

 sista måste ammoniak tillsättas i ett så stort 

 öfverskott att kopparoxiden deraf upplöses. 



e) Det sätt hvaraf jag betjenat mig mest 

 för bildande af detta hydrat, har varit att upp- 

 lösa" ch!ormol3d3den, livars beskrifning nedan- 

 före följer, i vatten och att derur med ammo- 

 niak utfälla hydratet. 



Hvilken af dessa melhoder man än använ- 

 der, så märker man att den fällning de först 

 tillsatta Ammoniakdropparna gifva, ånyo upp- 

 löser sig, alldeles såsom orn vätskan innehöll 

 ett Öfverskott på syra, och mycket ammoniak 

 får tillsättas innan fällningen blir beständig. 

 Denna omständighet- beror af tvenne samver- 

 kande orsaker, af h vilka den ena är att oxiden 

 ger, särdeles med saltsyra, ett i vatten lösligt 

 basiskt salt, och det andra, att oxidhydratet är 

 lösligt i rent vatten, men fälles derur af eu 

 viss portion salt som deri inblandas. Så t. ex. 

 om vätskan är mycket utspädd ger ammoniak 

 ingen fällning förr en en stark upplösning af 

 salmiak tillblandas, dä oxidhydratet utfälles. Af 

 detta skäl inträffar, under hydratets tvättning 



