i54 



färglös, utvecklar qvafoxid och lemnar moljb-. 

 densjra. 



Saltsjrad molyhdenoxid , rättare moljbden- 

 chlorid ''Q, fås i upplöst form på de flere sätt 

 jag ofvaiiiore vid hydraiets Leredning angifvit. 

 I solid och vattenfii form fås deii, då molyb- 

 denpulver lindrigt upphettas, i chior gas, fri från 

 inbiandning af atmospherisk luft. Vid luftens 

 vanliga temoeratur verka de icke på hvarandra ; 

 men då metaJien upphettas^ länder den sig för 

 ett Ögonblick i ytan, men detta försvinner snart 

 och chlorgasen förbytes sedan utan eldpheno- 

 men till en mörkröd gas af en så djup färg, 

 att den i ett kärl af ^ tums diameter är allde- 

 les ogenomskinlig. Den anskjuter på kallare 

 delar af apparaten i mörkgrå eller svarta me- 

 tallglansande kristaller som alldeles likna iod. 

 Den är ganska lättsmält och sublimeras vid en 

 ringa hetta. Den smälta massan blir kristalli- 

 nisk då den stelnar. I luften röker den först 

 några ögonblick och begynner sedan att delicjue- 

 scera. Vätskan är iÖrst svart, blir sedan biå- 

 grön, och i raon som mera vatten tillkommer 

 gröngul, djupt mörkröd, roströd och slutligen 

 gul. Förvaras den solida molybdenchlorideii i 

 ett kärl, som innehåller atmospherisk luft, så 

 absorberas efterJiand syret ur denna och ett hvitt 

 sublimat sätter sig nära ofvanför chloriden. Det- 

 ta sublimat är så sammansatt, att vatten för- 



*} För att skilja den chiorförening som svarar emot 

 oxidulsaltet af en metall, från den som svarar emot 

 oxidsaltet, kallai jag den förra chlot^ur och den 

 sednare chlorid. Finnas ännu flera föreningar med 

 chior kallar jag de högre superchlorur^ superclilo • 

 rid ^ och de lägre snbchlorur , subchlorid^ allde- 

 les enligt med nomenclaturen för oxiderna. 



