i56 



efter afdunslning i luften ett kristulliseradt salt, 

 som i genomseende är rÖdt, men i reflexion 

 brunt. Vid en uppliÖgd temperatur sönderde- 

 las det, hydriodsyra bildas och sönderdelas i 

 luften och oxid återstår. Efter frivillig afdunst- 

 iiing är det åter lÖsligt i vatten, 



Flasspatssjrad inolybdenoxid Q. en annan 

 theoretisk åsigt moljhdenjluorid^ fås då flus- 

 spatssyra mättas med oxidens liydrat. Vätskan 

 är röd och med stort Öfverskott af syra nära 

 färglös. Biir lätt h\k om å^n ej bar Öfverskott 

 på syra under afdunstningen. Torra saltet är 

 svart och kristailiniskt. Löses åter fullkomligt 

 och med röd färg i vatten. Var hettan vid af- 

 dunstningen för stark, så bortgår lätt en del 

 af syran och lemnar du en motsvarande por- 

 tion af den vattenfria oxiden, då saltet löses i 

 vatten. 



Flitsspaissyradt molj-bdenoxid-kali fås då 

 en lösning af föregående salt blandas med flus- 

 spaissjTadt kali. Dubbclsaltet fälles dervid i 

 form af ett rostgult pulver. Det är icke allde- 

 les olösligt i vatten. 



Diibhelsalteriia med natron och ammoniak 

 äro lösligare i vatten och bilda efter afdunst- 

 ning rostgula saltraassor. 



Flasspatssjrad kisel-moljbdenoxid är med 

 öfverskott af syra löslig i vatten. Lösningen 

 blånar något under frivillig afdunstning och in- 

 torrkar till en svart icke kristalliserad massa. 

 Vatten utdrager derur den blånade delen och 

 lemnar ett becksvart pulver, som är den neu- 

 trala föreningen. Genom en långvarig åverkan 

 af vattnet undergår detta en partiell sönderdel- 

 ning, vatten löser ett surt salt och lemnar ett 

 basiskt, likasom det plägar häudu med denna 



