jklass af sal ter. Ammoniak sönderdelar, äfven 

 det torra saltet, utdrager flusspatssyra och lem- 

 nar ett brunt, flockigt ämne, som är 



Kisehyrad iiiolfbdenoocid, Lcmnas denna 

 qvar några dagar iden ammoniakaliska vätskan, 

 sa upplöses moljbdenoxiden till moljLdensjra 

 och kiselsjran stannar ofärgad qvar. 



Pliosphorsyrad molyhdenoxid fälles i form. 

 af ett Ijusrödt, flockigt ämne , då molj^bdenclorid 

 blandas med pliosphorsyrad ammoniak. Vätskan 

 behåller likväl en gnlagtig fäj\g, till bevis att 

 saltet icke är fullt olösligt. Om hydratet af 

 oxiden upplöses i- phosphorsyra sa länge d.^\\ 

 tar emot något, så får man ett surt salt, som 

 i frivillig afdunstning intorrkar till en röd, seg, 

 genomskinlig massa hvari inga tecken till an- 

 skjutning visa sig. Ammoniak upplöser detta 

 salt med röd fårg, men efter en stund grumlas 

 vätskan och det mesta utfälles. Lösningen i 

 ammoniak förlorar snart sin färg i luften. 



Bo7\sjrad moljhdenoxid ar olöslig i vatten^ 

 Den fälles med roslgul färg dä molybdenchlo- 

 ridens upplösning blandas med en lösning af 

 borsyrad ammoniak. Upplöser man oxidens 

 hydrat i kokande borsyra, så får man en gul 

 vätska , som under afsvalning gelatinerar och 

 afsätter det neutrala saltet. 



Arseniksyrad moljhdenoxid fälles då mo- 

 lybdenchlorid blandas med ett arseniksyradt salt. 

 Ett surt salt fås då hj^dratet upj)löses i arsenik- 

 sjn-a. Det har en stor benägenhet att blåna 

 afven under frivillig afdunstning. Det lÖses i 

 caustik ammoniak med en djupt röd färg och 

 vätskan fäller intet, då den får ,stå, men den 

 blir efter hand färglös. 



Cliromsjrad molybdenoxid, a") ncutraU löses 

 i vatten med ljusgul fiirg. Lösningen ger, efter 



