i6o „ 



af kokande äLtiksyra till en gul vätska, som 

 gelatinerar under afsvalning. Lemnad åt sig 

 sjelf intorrkar massan utan att blåna, till ett 

 mörkbrunt pulverformigt ärane, 



B ernstenssjrad Molybdenoxicl förhåller sig 

 alldeles lika med den ättiksyrade i allt hvad 

 om åiQW sistnämnde är anfördt. 



Jerncjanurad Moljbdencyaiud *) vill jag 

 kalla åen fällning som fås då blodlutssalt, (Cjran- 

 jernkalium, jerncyanuradt Cyankalium) blandas 

 med en upplösning af Molj^^bdenchiorid. Xiea 

 fälles i form af ett mörkbrunt pulver, som icke 

 löses i ett öfverskott af blodlutssaltet. Det lö- 

 ses deremot, efter uttvättning af caustik ammo- 

 niak, men denna upplösning är en sÖnderdel- 

 niug, hvarvid oxidliydratet löses i vatten jem- 

 te det jerncyanurade cyan-ammonium; tillsats 

 af litet salmiakvatten utfäller hydratet. Håller 

 ammoniaken, b varmed saltet sönderdelas, sal- 

 miak så blir hydratet olöst. 



Moljhdenoxidid och dess sätter» 



Denna förut alldeles okända syrsättnings- 

 grad af molybden fås då ett molybdenoxidsalt 

 digereras med någon af de metaller, som sön- 

 derdela vatten och utveckla vätgas. Lösningen 

 blir först grÖnagtig, mörknar derefter mer och 

 blir slutligen svart och ogenomskinlig. Åverkan 

 af metallen slutas med en fullkomlig utfällning 

 af molj^bdenoxidulen, i form af en voluminös 

 svart massa. Molybdenmetall förmår icke fram- 



brin- 



*) Jag gör ingen ursäkt för denna benämning. Den 

 är icke välijudande, men den äv bestämd. Undei' 

 loppet af dessa undersökningar skall man finna att 

 denna bestämdhet ej kan umbäras. 



