vinsyradt kall, h varefter lösningen digereras med 

 zink, som reducerar den till o\idsalt; tillsattes 

 nu litet öjltsjra, så reduceras oxitlen till oxi- 

 dul, och om zinkens verkan får fortfara sedan 

 syran är mättad, så utfälles dnbhelsaltet såsom ett 

 svart pulver, som, taget på filtrum, efter zinksal- 

 tets genomgång, färgar tvättvattnet purpurfärgadt. 

 Förbrändt i öppet kärl lemnur det smält molyb- 

 densjradt kali. 



Jerncyanurad moljhdencjanur fäs då ett 

 oxidulsalt fälles med en lösning af cyan-jern-ka- 

 lium. Fällningen är mörkbrun, till färgen lik 

 den som fås med oxidsaltet; men den skiljer sig 

 ifrån denna genom sin löslighet i ett öfverskott 

 af fällningsmedlet, med en djupt mörkbrun färg. 

 Den är ■äXs&\\ löslig med mörkbrun färg i cau- 

 stik ammoniak. Denna lösning fälles af salmi- 

 ak, som synes derur åter afskilja cyanförenin- 

 gen, hvars färg fällningen har; den ofvanståen- 

 de vätskan har svag purpurfärg. 



Moljbdensyra och salter i livilka den är basis, 



Molybdensyran är till sina förhållanden tem- 

 ligen väl känd, likviil har man kan hända för 

 litet lemnat sin uppmärksamhet åt dess egen- 

 skap att förenas med syror, mot hvilka hon 

 spelar rolen af en basis och af hvilka hon upp- 

 löses, särdeles då molyhdensyrade salter sönder- 

 delas med syror i öfverskott tillsatta. 



Molybdensyran synes icke förena sig che- 

 jniskt med vatten, d. ä. den bildar icke någon 

 vattenhaltig syra. Då mol3'^bden eller dess oxid 

 syrsattes med salpetersyra, så upplöser den sist- 

 nämnda först molybdensyra, vätskan blir dervid 

 gul, men den grumlas snart, så väl afupphett- 

 niiigj som vid frivillig afdunstuing och afsuttcr 



