170 



molybdensyrc?n i form af ett hvitt pulver. Upp- 

 tages detta på filtrum, tvättas och torrkas, så 

 har man ett fint föideladt hvitt ämne, som i 

 glödgning afger ett pai- procent fuktighet, hvil- 

 ken icke innehåller någon fri .syra; den glödga- 

 de massan är len för känseln som talk och kan 

 utstrykas öfver huden. 



I det tillstånd, hvari molyhdensyran fås, 

 då den afsättes ur salpetersyra, löses den af an- 

 dra syror med temlig lätthet, då den dere- 

 niot efter glödgning eller smältning icke löses 

 af andra syror. 



Jag skall här beskrifva en class af salter, 

 hvilka man äfven kan kalla dubbelsyror, i hän- 

 seende dertill, att de till alkalierne förhålla sig 

 såsom sådana, men hvilka likväl så nära likna 

 metallsalter i allmänhet, att man knappt skulle 

 förmoda en syra vara deras basis, 



Svafvelsjrad molyhdensyra ger en gul upp- 

 lösning, som intorrkar till en citrongul massa, 

 hvaraf blott en del åter upplöses i vatten. I 

 lufteii deliquescerar massan åter och kristaller- 

 iie försvinna. Om den mättade npplösningén ko- 

 kas med molyhdensyra i Öfverskott så lår man 

 en oklar mjölkig vätska, som gelatinerar under af- 

 svalning och atsatter ett Ijusgult fiockigt ämne, 

 som man kan likna vid ett basiskt salt. Det är 

 till eji viss grad lösligt i vatten, men olösligt i 

 spiritus, som dessutom färgar det grÖnt. 



: Salpetersyra synes icke med molyhdensyra 

 ingå .någon förening, som kan erhållas i fast 

 fojm» 



Salt syr ad molyhdensyra , rättare molyhden^ 

 ^uperichloridi fås då molyhdensyran lÖses i salt- 

 syra. I fast form fås denna förening, då vät- 

 tenfri mölybdenoxid lindrigt upphettus i en ström 



