i85 



hlock och gesclileber, som ViggB kringströdda 

 längs efter kusten, emellan Påskallavik och 

 Eiömsebro, ga t' mycken sannolikhet åt denna 

 gissning, Dertill kommer äfven den omstän- 

 dighet, att sandstenslagret på Öland endast är 

 synbart vid hafsstranden på Öns vestra, mot 

 fasta landet vanda sida. Att endast geschieber 

 af sandsten, men alldeles inga af alunskiffer 

 eller kalksten^ hvaraf hela Öland består, före- 

 komma, syntes ett nära öfvertygande bevis. 

 Sandslenslagret borde då igenfinnas under deu 

 djupa sanden emellan Brömsebro och Mönster- 

 ås, som gör gränsen i norr och söder för det 

 Uråldriga bergets frambrytande *). 



Den underrättelse att qvarnstenar brytas i 

 myckenhet på Runön och vid Strömsrum, gaf 

 anledning att besöka dessa ställen, der jag fant 

 förmodan om sandstenslagrets närvaro utom 

 Öland, erhålla fullkomlig visshet. 



Ruiiö ligger | mil ut i sundet från fasta 

 landet i Påskallavik. Ön är ~ mil lång och 

 hälften så bred, Öfver allt ganska låg och platt, 

 till en del odlad af åboer på ^ hemman. På 

 östra sidan är Öland det närmaste land, på 

 två mils afsländ; på den vestra finnes flere 

 bolmar, hvilka alla, likasom fasta landet, be- 

 stå af röd granit. Deremot finner man på Runö 

 sandstenslagret nästan Öfver allt framskjutande 

 under en tunn betäckning af sandig och mager 

 matjord. 



På fasta landet är sandstenen förmodligen 

 utsträckt till större vidd, oakladt den djupa 



. *3 Granit-gneis finnes litet norr om Mönsterås och 

 en mil söder om Urömsebro. Deremellan är allt 

 betäckt af sand. 



