18; 



'sen gränsar intill Diorit, men ofvanpå denne 

 finner man i dalen vid Hjetsöla tiinskifrig, mörk- 

 röd eller körsbiirsbrun Lerskiffer^ hvars lager- 

 ytor äro beströdda med fin glimmer. Hvad 

 som ännu mer föranleder till förmodan om en 

 verklig sandstens tillvarelse, är, att man på 

 högsta kullen af det förutnämnde quartsberget 

 emellan Almesåkra och Hjetsöla, invid vägen, 

 träffar flere geschiebe af Co7?g"/o/7iera^, hvaraf ett 

 block är af 2 till 3 famnars längd. Devälrund- 

 slipade stenstyckena i detta comglomerat, af 

 roiVors och små äplens storlek, bestå till stör- 

 sta delen af sjelfva bergets quartsart, med några 

 af fettquarts. Det sammanbindande ämnet är kor- 

 nig quarts, eller rättare den förutnämnde sand- 

 stenen, med sparsamt inblandad, rödaktig fält- 

 spat. • — Det synes sannolikt, att både sandste- 

 nen och conglomeratet uppkommit utaf quart- 

 sens förstöring och måste igenfinnas under grann- 

 skapets skogar. Quartsen åter bildar här, tilli- 

 ka med Diorit, mägtiga lager i gneis. Dylika 

 inlagringar af quarts, som stundom upptager och 

 införlifvar fältspat i sin massa och deraf mer eller 

 mindre Öfvermättas, (^Feldstein, ILilleflinta) stun- 

 dom derjemte äger den utkristalliseiad till Por- 

 phyr, förekomma på flera ställen i Småland: i 

 Bredesta^ Marbäcks och Säby socknar norr om 

 Eksjö, porphyr; vid Villkjöl i Hälleberga socken i 

 Calmar län, porphyr; omkring Segelsrum vid Ve- 

 stervik och vid Gladhammars kjnka, quarts; m. fl. st. 

 Det återstår ännu att undersöka riktigheten 

 af en sednare meddelad underrättelse, att pe- 

 trifica iförande kalksten skall uppbrytas i Jönkö- 

 pings Län, Fröderyds socken, i grannskapet af År- 

 sets gästgifvargård. Om så är, tyckes lagret der 

 ega föga större utsträckning än på Humlenäs, 



