2l4 



glöclgningsförluslen var o,r44, hvaraf följer, att 

 oxidens Iiela glödgningsförliist skulle vara o, r 49* 

 Afd rågas dessa 0,149 S''- ^^'^^^ 0,488 gr. så 

 återstå 0,389 gr. oxid, h?ilka inneiiålia 0,2667 

 gr. kobolt. 



Den fråiisilade vätskan jemte tvättvattnet 

 blandades med saltsyra, så att den Llef lindrigt 

 sur, livarefter den fälldes med saltsj^rad baryt. 

 Den fällda svafvelsyrade baryten togs på vägdt 

 flitrum, tvättades och glödgades: den vägde 

 2,109 grammer, h vilka svara emot 0,2906 gr. 

 svafvel. 



Man ser häraf att 0,2667 gr. kobolt va- 

 rit förenade med 0,2906 gr. svafvel, bviika 

 tal förbålla sig till bvarandra =ioo:ip8,95. 



I Berzet.ii Lärbok i Cbemien T. i. p.596är 

 nppgifvit, att 100 d. kobolt upptaga 54,5 d. svaf- 

 vel , hvaraf ses att denna koboltens svafvelbind- 

 ninqjsgrad ej är proportioneli mot superoxiden, 

 utan upptager dubbelt så mycket svafvel, som 

 den lägre svafvelbindningsgraden, eller 100 d. 

 kobolt upptaga jemt 109 d, Svafvel. 



Ehuru denna analys närmar sig det rätta 

 förhållandet, nästan så mycket man kan fordra, 

 så var den till analysen använda qvantiteten 

 väl liten, hvarföre den omgjordes på ett större 

 prof. Dervid erhölls 1,209 gi^amm. oxid, hvilka 

 innehålla 0,95 1 gr. kobolt, samt 7,525 gr. 

 svafvelsyrad baryt, som svara emot I5O37 gr. 

 svafvel, hvilket i procent beräknadt visar 

 att loo d. kobolt varit förenade med 109, d. 

 svafvel. 



Vid dessa analyser saknas någon uppgifveii 

 förlust; men denna svafvelbindningsgrads egen- 

 skap, att under torrkning' surna, gjorde att jag 



