salpeter renade liisel jorden, bllfvlt slagen, utfäll- 

 des, efter utspädning med vatten samt tillsatts af 

 mera saltsyra, med kali-bicarbonat ända till al- 

 lialisk reaction, under öfverlagt nedåt kupigt glas. 

 Fällningen upptogs efter någon livila medelst 

 filtrering, som verkställdes så hastigt som möj- 

 ligt. Vätskan angaf jern för hydrothjon-am- 

 inoiiiak. Det fällda löstes i saltsyra och den 

 derigenom erhåUna sura lösningen blandades i 

 tolf med caustikt kali, tillsatt i öfverskott lÖr 

 att afskilja lerjorden, koktes en timma, hvaref- 

 ter, då salmiak-profvet tillkännagaf lerjordens 

 fullständiga upptagning af kalit, oxiderna togos 

 på filtrum och lerjorden, fälld samt åter upplöst 

 af saltsyra och sluthgen ä nyo utfäld med kol- 

 syrad ammoniak, upptogs, glödgades, vägdes, lö- 

 stes i svafvelsyra, till afskiljande af kiseljord, 

 hvars vigt afdrogs från den andra jordens, hvaraf 



uppkom lerjord 0,1120 



och kiseljord _ 0,0023 



c) Oxiderne, som blifvit olcste i kalit, blan- 

 dades i gulddegel med kolsyradt natron och sal- 

 peter samt behandlades som förra gången till 

 bildande af chromsyradt natron. Jernoxiden, 

 med hvad som i blandning med den förblifvit 

 olöst i vattnet, afskiljdes. Den gula lösningen 

 mättades, så nära som möjhgt, med ren salpeter- 

 syra, hvarefter chromsyran utfälldes med salpe- 

 tersyrad qvicksilfveroxidul. Chromsyrade qvick- 

 silfversaltet brändt, lemnade 0,0296 grön chrom- 

 oxidul, som svarar emot o,oZ^^ chromsf ra eller 

 0,0826 brun chromoxid, 



d^ Jernoxiden, förmodligen blandad med 

 manganoxid, som efter chromsyrade natronets ut- 

 dragande med vatten (c) stadnat qvar, löstes i 

 saltsyra blandad med litet salpetersyra. 



