225 



dera den riiUa äf. Dessa Lveune raöjligheter äro, 

 att deii oxid, li,vari man Iiinnit antalet af syrets 

 atoi))er, haller antingen en eller två atomer ra- 

 dical. För kolets och svaflets syrsältningsgrader 

 ar det lätt att heräkna, att de innehålla Llott en 

 atom kol eller svaiVel, samt att i mider- 

 svafv^eJsyran finnas två atomer svafvel. För qväf- 

 vets, chlorens, iodens oxider, afvensom i vatten, 

 är det ingen tvifvel underkastadt att de inne- 

 hålla 2 atomer qväfve, chior, iod eller väte. — Det 

 sistnåmda är sannolikt för phosphor och arse- 

 nik, men kan ej factiskt bevisas. For de öf- 

 riga är man lemnad i en fullkomlig ovisshet. 

 Clnojnsyran och chromoxidulen förhålla sig bå- 

 da såsom oxider, hvilka innehålla 3 atomer sy- 

 re, men den sednare, d. ä. oxiden, håller duh- 

 Lelt så mycket chrom som syran, och detta 

 kan ganska lätt inhemtas af följande ibrmler: 

 2Chr + 30= chromoxidid, Chr+20= brun oxid, 

 och Chr + 30= chromsyi'a, h vilken samman- 

 sättning har fullt så mycken sannolikhet för sig 

 som att dessa oxider bildas af en atom chrom 

 med 3, 4 och 6 atomer syre. Den af Gref 

 Wachtmeister anförda omständigheten hörde då 

 afgöra frågan emot det sistnämda; men ol3^ck- 

 ligtvis lemnar den saken in statu fjuo. Chrom- 

 oxidulen är isomorpli med jernoxid, njangan- 

 oxid, lerjord j m. 11. oxider, som innehålla 3 

 atomer syre; men om denne oxidul håller 2 

 atomer radical , så måste, till följe af samma 

 grund på h vilken chromoxiden anses hålla 2 

 atomer syre, för att kunna vara isomorph med 

 jernoxidul , manganoxidul och kalk , jernoxiden 

 bestå af 2 atomer jern med 3 atomer syre. I 

 detta fall åter kan oxidulen icke iimeliålla 

 mer än eii atom af liyardera elementet, och så- 



