233 



het. Geiloiii derina äsigt har hlifvit begripligt^ hvad 

 liian dea förutan ej kunde förstå, atleiimed väte 

 förenad kropp, som tenderar att förstöra en basisk 

 oxid, under det att den pä samma gäng neutralise- 

 J*ar dess radicals electrocheraiska egenskaper i 

 lika så väl kan smaka sur och reagera pä vext- 

 färgor såsom syra, som då den är förenad med 

 syre och neutraliserar den oxiderade hasenj utan 

 att förstöra den. Exempel hafva vi härpå i chlor-j 

 vätesyran (^saltsyran), som förstör basertj och 

 i chlorsyran (^öfversyrsatta saltsyrari)j som for^ 

 enar sig derraed. Producten är i båda falleil 

 analog och har de egenskaper, Som ulmärka sal- 

 ternaj oagttadt i förra fallet den består af en- 

 dast tvenne element och i det sednare af tre^ 

 eller annorlunda behaktadt^ i förra fallet af 

 två enkla kroppar och i det sednare af två ooci-^ 

 dei\ Hvad vi kalla ett Salt måste således äf- 

 ren bestämmas al ett electriskt chemiskt för- 

 hållandej utan afseende på béstnndsdelarnes an- 

 tah Vi kalla derföre föreningen af chlor och 

 natrium ett salt, emedan dessa båda kroppar 

 alldeles tillintetgjort hvarandras electriskt chea 

 iniska relationer. Men vi kalla icke föreningen 

 af syre med natrium ett salt, ty syret upphäf-» 

 Ver icke natriums electriska reactionerj Den 

 omständigheten att chlor neutraliserar en ele- 

 Ctropositiv metall^ men att syret icke åstadkom- 

 mer samma cllect, ligger icke i dessa kropparö 

 olika electriskt-chemiska intensitet, ty då skul- 

 le, om ej en atom natrium med två atomer 

 syre, d. äi natronet, vore neutralt, en förening 

 med flera atomer syre blifva det; men natrium- 

 superoxiden är det icke, utan har i stället be- 

 fltämdt antagit åtskilliga af syrets electriskt-ne- 

 gativa reactioner. Deremot om en electropo- 



K. y. A, IlaiirU. JÖ25 St. IT, J ^' 



