De Lasiska bestä af den eleclropositiva metallens 

 oxid förenad med dess huloidsalt, men alltid 

 så att oxidulen förenas med chloruren och oxi- 

 den med chloriden. JNamnet basisk iittrjclier 

 således riktirt saltets förening med en basis, 

 och i händelse af olika föreningsgrader med 

 basen, nyttjar jag orden basisk, tvälaldt basisk 

 trefaldt basisk o. s. v. eftersom oxiden håller lika, 

 2 gånger eller 3 gånger så mj^cket metall som halo- 

 idsaltet. Hittills kanna vi endast oxiders före- 

 ningar med haloidsalter, men det är icke omöjligt 

 att man framdeles upptäcker äfven svalVelmetal- 

 lers föreningar med dem. På en lika grund säger 

 jag t. ex. sur guldchlorid, surt fluorkalium, då 

 ett haloidsalt förenas chemiskt med saltbilda- 

 rens vätesyra. 



Om jag nu hade att gÖra en ny nomen- 

 clatur för amphidsalterna, så skulle jag iöve- 

 ställa mig syrans radical förenad med både 

 syrans och basens portioner af basbildaren till 

 en sammansatt saltbildare, hvarmed basens ra- 

 dical ger ett haloidsalt och nomencla turen fÖr 

 salter skulle derigenom blifva analog hela vä- 

 gen igenom. Au äter, då vi hafVa ett lör sy- 

 resalterna antaget, allmänt kändt och brukadt 

 benämningssätt, vore det visserligen fåfängt att 

 söka afskafla detta, emedan allt slags om- 

 byte af nanni är en stor olycka inom vetenska- 

 perne, hvilken endast kan rättfärdigas af den mest 

 tvingande nödvändighet. Då försöken h;ifva ut- 

 visat den lullkomligaste analogie emellan svafvel- 

 salterna och syresalterna , blir det lätt alt åt de 

 förra gifva analoga benämningar med de sed}iares. 

 Således t. ex. då syrets atomer hos aiseniksy- 

 ran utbytas mot ett lika antal atomer svalVcl, 

 kallar jag denna förening Arseniks vajlw, dådet 



