238 



samma sker med arseniksyrligbet, kallar jag den 

 arseniksvafllgheti och den ännu lägre svafvel- 

 bindningsgrad, som förenas med electropositi- 

 va svafvelmetaller, kallar ]di^ underarseniksvaf- 

 lighet. För den allmänna ideen a.f en electro- 

 negativ svafvelmetall betjenar jag mig af ordet 

 svajlay lika som vi säga en syra, 



Eiectropositiva svafvelmetaller i allmänhet 

 fallas svafvelbaser i då blott en sådan finnes, 

 säger jag t. ex. svafvelkalium ^ svafveibty ; meu. 

 då tvenne finnas säger jag t. ex. svafveljern, 

 för FeS-, och jemsvafvel, för FeS'. 



På samma sätt säger jag selena, tellura, 

 selenighet, tellurighet, selenbasis, tellurbasis. 



Salternes nomenclatur bildar sig härafsjelft, 

 Således säger jag: arseniksvctfladt, arsenikselenadt 

 arsenikteJlLiradt^ arseniksvajligt, arseniksele- 

 nigt, arseniktcUurigt , under arsenik sv ajligt &c. 

 svafvelkaliiun. De olika mättningsgraderna ut- 

 tryckas , för de med öfverskott af svafla , med t. ex. 

 half annan gäng arseniksDaJladt^ tväfaldt, tre- 

 faldig fjrjaldt &c arseniks-vajladt y efter som 

 svaflan i saltet är en multipel med i^ 2, 3, 4 

 af dess förhållande till basen i det neutrala 

 saltet, och for de med öfverskott af basis, med 

 till två tredjedelar y till hälften , till en tre- 

 djedel &c. arseniksvafladt, efter som svaflans 

 quantitet i det basiska saltet aftagit med -|, ~, 

 I &c. Detta sätt att benämna olika mättnings- 

 grader är förut för sjresalterna användt af 

 Leopold Gmeliw. 



I den latinska nomenclaturen , hvilken jag 

 anser såsom det gemensamma sambandet emel- 

 lan alla länders nomenclatur, kallar jag baser- 

 na'. Snlfuretum , selenietum, telluretum och sVi\~ 

 jer olika föreningsgrader med de becjväma än- 



