2^2 



Om deremot, pA ett lika sätt, en sallbil- 

 dares vätesyra förenas med ett haloidsalt, &å är 

 det ett surt salt, lika surt som surt svafvelsy- 

 radt kali, t. ex. surt flusspatssyradt kali, jern- 

 lialtig blåsyra. Här är en skarp och bestämd 

 gräns emellan Saltbildares 'vätesyror och Bas- 

 bildares vcitesjror, hvilka således utgöra tvenne 

 särskilta klasser, af hvilka de förra icke ingå i 

 de salter, åt hvilka de gifva upphof, då dere- 

 mot de sednare såsom syror förena sig med den 

 basis de bildat. 



Antalet af de salter en basbilda res vätesy- 

 ra kan ge är ganska inskränkt och hittills kän- 

 na vi icke flera än de 8 som bildas med alka- 

 lierna och med de alkaliska jordarterna. Mangan-, 

 zink-, cer-, jern-, berylljords- och y tter jords-sa Iter 

 fällas af dem med utveckling af vätesvafla i 

 gasform, till bevis att dessa svafvelbaser icke 

 förenas med vätesyran. 



De vätesvaflade salterne af kalium, natrium 

 och ammonium äro af Cheraisterna väl kända ; 

 deremot hafva de öfrige hittills icke varit un- 

 dersökta. 



J^ätesvafladt svafvellithimn erhålles bäst 

 då svafvelsyradt lithion i en posllins retort sön- 

 derdelas i bränning med kolpulver , och den ko- 

 liga massan, som lätt tänder sig då den kom- 

 mer i luften, utstjelpes i vatten, silas och mät- 

 tas med vätesvafla. Jag erhöll en färglös upp- 

 lösning, som afdunstades i retort i en atmosfer 

 af vätgas till tunn syrups stadga. Ur lösnin- 

 gen hade efter afsvalning afsatt sig ett hvitt 



fås på lika sätt, men anskjuter ej. Ur en con- 

 centrerad lösning afskiljer vattenfri alkohol det i 

 form af en oljaktig vätska. Af mycket alkohol 

 upplöses det. 



