244 



var en mycket concentrerad solution af det vä- 

 tes vaflade saltet. Jag försökte på trenne sätt 

 att derur erhålla saltet aiisk jutet: 



a^ En del hlaiidades med alkokol, som der- 

 af mjölkades, och aftatte eii blandning af under- 

 svafvelsyrlig barj^t och svafvel, härrörande från 

 alkoholns vanliga rikhet på atm. luft. Den klar- 

 nade blandningen lemnadesi köld af — io<^ för 

 några dagar, h varunder den afsatte grupper af 

 klara, färglösa, 4 sidiga prismer, som fällde 

 inanganchiorur med utveckling af vätesvafla. Z>) 

 En annan del afkjldes på lika sätt utan att blan- 

 das med alkohol, den gaf äf ven kristaller af sam- 

 ma form, men smärre, mindre rediga och i li- 

 ten mängd, c) En tredje del afdunstades i luft- 

 tomt rum. Den gaf ömnigt kristalliseradt salt, 

 men så oredigt att kristallernes form icke kun- 

 de urskiljas; de voro långa, platta prismer, hvi- 

 ta och ogenomskinliga. I ett annat försök blan- 

 dade jag svafvelbarium i kristaller med vatten 

 till en gröt och ledde vätesvafla i gasform i bland- 

 ningen, som, då den uppvärmdes, absorberade 

 gasen hastigt. Den så erhållna lösningen gaf 

 vid —10° inga kristaller, utan först efter betydlig 

 concentrering i lufttomt rum. Kristallerna af 

 detta salt vittra i luften och blifva hvita. I 

 destillations kärl inträffar det samma, hvarvid 

 deras kristallvatten utvecklas, utan att saltet smäl- 

 ter. Vid begynnande glödgning utvecklas vä- 

 tesvafla i gasform och en mörkgul, till formen 

 oförändrad massa återstår, som under afsvalning 

 blir färglös. Den är svafvelbarium och fäller 

 manganchlorur utan ringaste lukt af vätesvafla. 



J^ätesvajladt svafvelstrontium erhölls af 

 svafvelstrontium, som medelst vätesvafla upp- 

 löstes i vatten; lösningen afdunstad i lufttomt 



