höll icke kolsyra och var förvandladt till kol- 

 sva/iadt kopparsvafvcl, h^arur saltsj^ra utan all 

 /räsning utdrog det i öfverskott tillsatta liy- 

 dratet. 



Upplösningar af kolsvaflade saker utsatte 

 för luftens åtkomst i utspädt tiUstånd sönder- 

 delas ganska snait. Ett kols3^radt salt hildas 

 och föga svafvel fäUes. T värme utdunsta de 

 svafveliiundet väte och sÖndeidelningen går än- 

 nu fortare. Då kolsvafladt svafvelhariuln eller 

 5vafvelcalcium kokas eller i täppt kärl upphettas 

 till omkring + 80°, så afsätter sig efterhand 

 ett kolsyradt salt och ett vätesvafladt bildas i 

 stället. 



De concentrerade lö.mmgajma kunna afdun- 

 stas i lindrig värme utan att betydligt sönder- 

 ilelas. Jag har haft kalium- och lithium-saltet i 

 ett öppet glas flera veckor på ett ställe der tem- 

 ])eraturen vexlade emellan + 20 och + 4o°? utan 

 att de synts sönderdelas deraf. 



Kolsvafladt svafvelkalium fås bast på det 

 sätt jag ofvanfÖr angifvit, dä en lösning af he- 

 .par i alkohol mättas med kolsvafla , som i Öf- 

 vcrskott tillsättes. Den djupt mörkröda lösnin- 

 gen som samlas på bottnen, afdunstad vid +3o° 

 till syrups stadga, bildar ett kristalliniskt, gult 

 salt, som i luften hastigt fugtas och blir flytan- 

 de. Intorrkas det kristalliniska saltet vid + 60^ 

 a 80°, så förlorar det med kristallvaltnet sin 

 kristalltextur och får en mörkare åt rödt dra- 

 gande färg. Upphettadt i destillationsapparat, 

 ger det ingen ting flygtigt, smälter vid bör- 

 jande glödgning och sönderdelas på det sätt jag 

 anfört. Detta salt är tröglöst i alkohol. 



Kolsvafladt svafvelnatrium bildar ett gult, 

 vid hög grad af concentrering kristalliserande 

 salt, som fugtas i lidUMi. Löses lätt i alkohol. 



