^64 



^i(l afckiiistning af lösningar i vatten, här lik- 

 väl icke uppkommit genom bildning af det nyss 

 omtalade supersulfuretum* Vid de analyser 

 jag derå gjort har jag alltid funnit det så 

 nära AsS' , som är arseniksvaflans sammansätt- 

 ning, att afvi kelsen endast kunnat vara obser- 

 vationsfeL Detta röda ämne bildas mest af ka- 

 lium-' och af ammonium-saltet, och färgen synes 

 endast härröra från en större täthet, häldst det 

 smälta och pulveriserade AsS^ också är rödt. 

 Det är likväl möjligt att någon inblandning af 

 AsS* bidrager att höja färgen. 



Af syror sönderdelas de arseniksvaflade sal- 

 terna med utveckling af svafvelbunden vätgas. 

 Är lösningen utspädd så uppkommer ingen fräS'- 

 ning och vätskan luktar endast af vätesvafla. 

 Äfven kolsyregas, inledd i dessa salters upp- 

 lösning, fäller arseniksvafla* 



Jag har någon anledning att förmoda att 

 vid detta tillfälle något vätesvafla fälles med ar^- 

 seniksvaflan, men det har aldrig lyckats mig att 

 fä dem förenade till en egen kropp i fällnings- 

 ögonblicket, på sätt Zeise visat att vätesvafla och 

 kolsvafla kunna förenaSi 



Af oxiderade saltbaser och af syresalter fäl- 

 las och sönderdelas de arseniksvaflade salterna 

 alldeles sä som vore de syresalter; så till ex. 

 fäller kalihydrat ur arseniksvafladt svafvelmag- 

 iiesium talkjordshydratj svafvelsyradt kali fäl- 

 ler svafvelsyrad baryt ur arseniksvafladt svaf- 

 velbarium och alla olösliga arseniksvaflade me- 

 tallsalter frambringas bäst genom dubbel de- 

 composition af deras syresalter med arseniksvaf- 

 ladt svafvelalkali. Oxiderade saltbaser, som lätt 

 släppa sitt syre, sönderdela dessa salter på ett 



sådant 



