2'yo 



A. B C. Räknadt, 



Sv^af7el natrium 28.60 28.65 28.16 :id>.(5i 

 Arseniksvafla 38.5o 38.19 37.40 38.69 

 Vatten 32.90 33, j 6 34-44 32.70. 



Det räliiiacie resultatet har till grund Ibr- 

 meln 3NaS24-2AsS^+3oAq. och svarar emot en 

 kristallvattenhalt, hvari, i fall hasen vore oxi- 

 derad, vattnets syre vore 5 gånger basens. 



Att dessa saiter förena sig raed kristall- 

 vatten, på samma sätt som syresaiter, visar 

 bäst h vilket slags role kristall vattnet hos de 

 förra spelar och ådagalägger att den är helt 

 annan än den vattnet har, så väl i förening med 

 syrorna i de valtenhaltiga syrorna, som i de 

 föreningar der vattnet är i lika förhållande med 

 en basis. Möjligheten af vattnets förening med 

 svafvelsalterna förutsätter destutom äfven möj- 

 ligheten af andra oxiderade kroppars förening 

 dermed. 



c) T-väfaldt arseniksvajladt fås detta salt 

 med alkoliol. Det är endast kändt i upplös- 

 iiing i alkohol, som, efter afdestillering liJl en 

 viss quantitet, ofta afsätter ett supersulfuretum 

 i de vackraste kristallfjäll, 



d) Ett öfvermättadt salt fäs på lika sätt 

 som med kalisaltet. Det är gult, pulverformigt. 

 Jag har ej analyserat det. 



Ar seniksvafladt svafvellitliium, a) Detneutra^ 

 /ö saltet anskjuter icke. Det intorrkar till en citron- 

 gul massa, som icke fugtas i luften , och som åter 

 fullkomligt upplöses i vatten, b) Det basiska 

 fälles af alkohol i stora, färglösa, glänsande kri- 

 stallfjäll, som lätt lösas i vatten, under en ha- 

 stig afsvalning af en kokhet solution antaga forrn 

 af sexsidiga prismer och under frivillig afdunst- 

 jiing anskjuta i platta fyrsidiga, prismer med 



