j4rseniksvafläd svafvelvismut Liklar^ neu- 

 tral och basisk, en alldeles lika mörkbrun fäll- 

 ning, löslig i öfverskott af fålJiiingsmedlet 



Arseniksvq/iaclt urcmsvafvel ger en smuts- 

 gul fällning, som af det basiska saltet är något 

 mörkare» Båda lösas med en vackert mörkt brun- 

 gul färg i ett öfverskott af lallningsmedlet. Torr- 

 kade fällningen ar mörkgul. 



Arseniksvafladt kojiparsvafvel ger en mÖrk»» 

 brun fällning, som i torrkning blir svart. Den- 

 na förening bildas ofta vid analyser, då man 

 med svafveibunden vätgas fäller en sur vätska, 

 som innehåller arseniksjra och kopparoxid. Är 

 arseniksjaan i öfverskott så faller först det arse- 

 niksvaflade kopparsaltet med brun, och sedan 

 arseniksvafla med gul färg. 



Arseniksvafladt soafDelcjincksilf-ver ger , om 

 saltet hvarur det fälles är alldeles oxidfritt, eu 

 svart j i motsatt fall en gulaktig mörk fällning, 

 som i torrkning blir ännu mörkareé Upphettas 

 detta salt i destillationsapparat så undergår det 

 vid en viss temperatur en ganska häftig decre- 

 pitation, hvarvid metalliskt qvicksilfver utveck- 

 las, utan alla tecken till svafvel eller cinober. 

 Ben decrepiterade massan sublimeras sedan oför- 

 ändrad och är då följande förening. 



Apseniksvafladt qvicksilfver svafvel fälles, 

 både neutralt och basiskt med en mörkgul färg, 

 som det i torrkning behäller. Sublimeras utan 

 att gifva något svafvel. Sublimatet är glänsan- 

 de svart och ger rödt pulver likt en ful cinober. 



Arseniksvajladt svafvelsilfver faller med 

 en mörkbrun färg och synes först upplöst i vät- 

 skan, samlar sig derefter, faller tungt och blir 

 svart. Ger efter torrkning en svart massa, hvars 

 pulver är brunt. Det neutrala och det basiska 



för- 



