i283 



I vatten löses det lätt och afdunstar svafvelam- 

 monium, om vätskan nppliettas. Lemuadt åt fri* 

 vilJig afduiistnlng, iiitorrkar det till en gul, icke 

 kristallinisk, i vatten löslig massa, som synes 

 vara ett neutralt salt, då det kiistailiniska iir 

 basiskt. Lösningen i vatten fälles på nytt af 

 alkohol, som afskiljer det hasiska duLbelsaltet» 



B> Arseniksvqfliga Sätter» 



Arseniksvaflighet ar så långe känd, under 

 namn af Orpiment, och af cliemistcrna så ofia 

 hchandhid, att jag anser all särskild heskrif- 

 ning dcraf här öfverflödig. 



De arseniksvafliga salterne fås på samma 

 sätt som de arseniksvaflade, då man, i stäHet 

 för arseniksyra eller arseniksvafla, använder ai'- 

 seniksyrlighet eller arseniksvaflighet. De erhål- 

 las, af lätt begripliga skäl, icke med alkalier» 

 nas supersulfureta , men deremot bildas de ex- 

 clusivtpå torra vägen. 



Vätesvaflade svafvelalkalier upplösa arse- 

 niksvaflighet ända till dess att lösningen inne- 

 håller ett tväfaldt arseniksvafligt salt. Sulfnre- 

 ta af barium, calcium och magnesium upptaga 

 ett ganska obetydligt öfverskott af arseniksvaf- 

 lighet. 



Dessa sal ter med ofärgade baser hafva i 

 neutralt och basiskt tillstånd föga eller ingen 

 färg och deras upplösning är färglös, eller en- 

 dast svagt dragande i gult, då de upptagit ett 

 öfverskott af arseniksvaflighet. De salter som 

 bildas med färgade baser, d. ä. med egenthga 

 svafvel-metaller, hafva i allmänhet samma färg, 

 som de arseniksvaflade, med olikhet i nnancen. 

 Deras smak och lukt liknar de arseniksvaflade 

 sallernes. 



