285 



af ett arseniks vafladt salt. Har det före torrk- 

 iiingeii varit viil tvättadt och sedan beliandladfc 

 jned saltsyra, sa ger det en återstod, som är 

 svart och innehåller några främmande ämnen 

 ur det nativa orpimentet. Jag har deri funnit 

 selenium och koppar. Jag återkommer till det-, 

 ta ämne längre fram. 



Jag behöfver icke erinra om att bildningen 

 af denna på arsenik öfVerfiödande kropp, här- 

 rör derat" att en del af det arseniksvafliga sal- 

 tet går vid kokning öfver till arseniksvafladt. 



De arseniksvafliga salterna med alkalisk 

 svafvelbasis sönderdelas icke i glödgning, i de- 

 stillationskärl. De öfriga mista större eller min- 

 dre del af sin arseniksvaflighet. 



Af alkohol sönderdelas de på lika sätt som 

 de arseniksvaflade, men utan att här någon hö- 

 gre svafvelbindningsgrad af arseniken bildas. 

 De basiska salter som af alkoholn fällas behäl- 

 la sig endast då lösningen icke är fullt mättad 

 med arseniksvaflighet. 



Af syror och saltbaser förändras de ana- 

 logt med de arseniksvaflade. Lätt reducerbara 

 syrebaser eller oxider frambringa med dem i 

 köld arseniksyrliga salter, och i kokning arse- 

 niksyrade, under det att den reducerade me- 

 tallen förenas med svafvel och frambringar ett 

 basiskt arseniksvafligt s«lt. 



Upplöste undergå de i luften en lika förän- 

 dring som de arseniksvallade, men afsätta intet 

 svafvel. 



ylvsoniksvafli^t svafvelkaUwn ^ svafvelna" 

 triwn och svafvellilhiuin erhållas endast i ut- 

 spädda upplösningar eller ock i vattenfri form 

 genom beredning på torra vägen. 



Sammausmältcr man arseniksvaflighet med 

 kolsyrudt kali ock afdestillerar öfvcrskoltet af 



