287 



ammoniak och arseniksvafligt svafvelammonium. 

 I fria luften går ammoniakgasen ganska hastigt 

 horrt. 



uérseniksvajligt svafveJharium bildar en nä- 

 ra färglös vätska, som intorrkar till ett gummi- 

 likt ämne, hvilket fullt uttorrkadt blir vackert 

 rödbrunt. Det löser sig åter utan färg fullkom- 

 ligt i vatten. Alkohol fäller ur denna upplösi- 

 ning ett basiskt salt i kristalliniska kafvor. Det 

 fås äfven då arseniksvaflighet digereras med öf- 

 verskott på svafvelbarium ; det lÖscs trögt i vat- 

 ten och afdunstadt i öppen luft afsätter det faia 

 hvita flockor af det basiska saltet, blandade med 

 klara mikroscopiska kristaller af svafvelsyrad 

 barjt. 



Arseniksvafligt svafvelcalciam fås lätt, då 

 arseniksvaflighet macereras med kalklij^drat och 

 vatten, hvarvid A^w arseniksyrliga kalkjord, som 

 tillika bildas, blir olÖst. Lösningen är färglös 

 och ger, lemnad åt frivillig afdunstning, fina ijä- 

 derformiga kristaller af ett basiskt salt, emellan 

 hvilka det neutrala intorrkar till en icke kristalli- 

 serad brun massa. — Om det neutrala saltet 

 macereras raed mer arseniksvaflighet, så uppta- 

 ger det ännu en portion och blir gult, men bc- 

 hegynner snart att afsätla ett brunt pulver. 

 Öfverlemnas den nu åt frivillig afdunstning, så blir 

 den efter hand ljust rödbrun och lemnar, då 

 den upplöses, underarseniksvafiigt svafveleölcium 

 olöst, hvarvid arseniksvafladt upjUages af vattnet. 

 Fälles denna solulion före afdunstningen med al- 

 kohol, sä blir det fällda om några ögonblick 

 brunt. 



Blandar man alkoliol till en silad upplösning 

 af ett salt med öfverskolt på svafyelealciuni. 



