294 



arseniks vaflighet ocli krymper ihop till en po- 

 rös klump af ljusare färg. Den håller ännu bå- 

 de arsenik och svafvei och smälter lätt för blås- 

 röret. 



Arseniksvajligt guldsvafvel bildar en gul 

 fällning, som mörknar, samlar sig och slutar med 

 att vara nära svart. Ger efter torrkning, då 

 den rifves, ett mörkt gulbrunt pulver. Smäl- 

 ter lätt, afger i mörk rödglödgning en del af 

 sin arseniksvaflighet oeh hehåller sig smält. Ef- 

 ter afsvalning är den genomskinlig mörkt gul- 

 röd. Rifves den smälta massan till pulver, så 

 är detta mörkbrunt, men om vatten tillsättes 

 och rifningen fortsattes så tågar det full me- 

 tallglans oeh ser ut som reduceradt guld. Vät- 

 skan har dock ingen ting upplöst. Upphettas 

 den smälta massan till hvitglödgning så lem- 

 nar den slutligen metalliskt guld. 



Jrseniksvaflig svcifvelantimon bildar en po- 

 meransröd fällning, som smälter lätt till en po- 

 meransgul genomskinlig massa. 



Arseniks^vafligt molyhdensvafvel Lildar en 

 trun fällning, som torr är svart och ger mÖrk- 

 Lrunt pulver. Släpper i destillation lätt sin ar- 

 seniksvaflighet och lemnar svafvelmoljbden. 



Arseniksvqflig svafvelchrom är en smutsigt 

 grågul fällning, som torr är gul, dragande åt 

 grönt. Smälter och ger arseniksvaflighet. Det 

 smälta är mörkgrått, glänsande och ger ettsvart- 

 grått, något åt grönt fallande pulver. Vid en 

 ännu högre temperatur afger det ännu mer ar- 

 seniksvaflighet och lemnar en pulverformig grå 

 massa lik svafvelchrom, som tar politur under 

 pistillen, är fin för känseln och låter utstryka 

 sig öfver huden. Den är likväl ännu en arse» 



