mall med den fÖrra utgörande 1.8 procent af ar- 

 senikföieningens vigt. Efter slutad subliraation 

 återstod en smält, till quantiteten ringa massa 

 på rörets botten. Sublimatet utgjordes aftvän- 

 ne ej väl skiljda lag, af hvilka det öfre var 

 lättsmält, i tunn massa genomskinande gulbrunt, 

 i reflection mörkt, nära svart och alldeles icke 

 likt realgar. Det nedre var ren, kristalliserad, 

 metallisk arsenik. Det öfre lagret utgjorde 33, i 

 procent af föreningens vigt. Det sönderdelades 

 ganska trögt af kungsvatten och utan alt lem- 

 na betydlig återstod af svafvel, som vägde en- 

 dast 0.3 p. c. af det använda profvets vigt; ur 

 ^en erhållna upplösningen fällde chlorbarium 

 0.232 gr. svafvelsyrad baryt, svarande emot 

 3.2 p. c. svafvel, eller tillsamman 3.5 p. c. af 

 hela profvets vigt, och lo.S^ p. c. af den upp- 

 lösta svafvelföreningens. 



På rörets botten hade stannat 6.r5 p. c. 

 som utgjordes af ett basiskt underarseniksvaf- 

 ligt kalksalt, hvars kalkhalt förmodligen här- 

 rört från det använda natronet, och som så- 

 ledes icke hörer till den undersökta förenin- 

 gen, hvars vigt, då fugtighet och icke flygtig 

 återstod afdragas, utgjort 92 procent af det an-^ 

 vända profvet. Om dessa 92 d. innehålla 3.5 

 d. svafvel, så innehålla 100 d. deraf 3.8 d. 



Vid ett annat prof på samma sätt anstäldt 

 erhöll jag 6.06 p. c. ej flygtig återstod samt 

 2.33 p. c. fugtighet. Hela sublimatet upplöstes 

 i kungsvatten och gaf 0.225 gr. svafvelsyrad 

 baryt, svarande emot 3.i p. c. svafvel, eller på 

 den egentliga föreningen 3.38 p. c. svafvel. 



En annan portion af den bruna svafvelar- 

 seniken, directe upplöst i kungsvatten, gaf 2 p. c. 

 olöst svafvel och 10. 45 p. c. svafvelsyrad ba- 

 ryt = 1,44 svafvel, eller tillsamman 3.44 P« c. 



