^99 



Svafvelhalten i denna förening är. så ringa alt 

 d^ii icke öfverenstämmer med nugon vanligare 

 svafvelbindningsgrad. En förening af 6 até ar* 

 seiiik med en atom svafvel beslår af 



Arsenik 96.53 

 Svafvel 3.47 



Man ser att den öfverensstammer med eli 

 sådan sammansättning i afseende pu propor- 

 liönérna. Man skulle möjligen kunna förestäl- 

 la sig, att denna bruna förening beslår af det 

 solida arsenikbnndna vätet, förenadt med svaf- 

 velarsénik. Jag kan icke bestämdt neka möjlighe- 

 ten der af, men jag anser det icke troligt, på den 

 grund att, under de sublimatlonsförsÖk jag an- 

 ställde i lufttomt rum ocli der rymden af tom- 

 rummet var ganska liten, rörde sig likväl icke 

 luftpumpens barometer en bärsmon under liela 

 försöket, hvijket måste bafva skett, om vätgas 

 blifvit utvecklad. Att genom förbränning i syr- 

 gas bestämma en vätebalt lyckas icke, dä före- 

 ningen först vid en högre temperatur släpper 

 sitt vatten. Jag bar aldrig fatt denna före- 

 ning sä ren, att den icke lemnat återstod vid 

 subliniering. Att med en syra söka borttaga 

 det underarseniksvafliga saltet förstörer utsla- 

 get, emedan underarseniksvafligbet afskiljes och 

 blandas med den bruna föreningen. Vid sub- 

 limation i lufttomt rum qvarliälles den af svaf- 

 velbasen. 



Den mörka svafvelarsenik, som bis dä mn- 

 lalllsk arsenik i betydligt öfverskott blandas 

 med realgar eller orplment och sublimeras, ;ir 

 till sina yttre förhållanden olik realgar eller AsS-, 

 och tyckes vara en annan förening. Efter det 

 fiirsök jag olvanför anfört, ^itt den innehåller 10.5^ 

 p. c. svafvel, närmar den sig formeln As*S, men 



