3o6 * 



afdunstning gelatinerar den först och intorrkar 

 sedan till en svartgrå glänsande massa. Detta 

 phenomen beror på bildningen af ett med mo- 

 lybdensvafla öfvermättadt salt^ som lättast er- 

 liålles isoleradt, om det neutrala saltet blandas 

 med ättiksyra till dess att det reagerar surt på 

 lakmuspapper. Denna syra sönderdelar, i ut- 

 spädt tillstånd, icke det of vermätlade saltet, men 

 det ättiksyrade kalit uttränger större delen der- 

 af ur lösningen. Det är ett mörkgult i brunt 

 dragande pulver, som med gul färg efter hand 

 uplöses under tvättning. Torrkadt är det svart, 

 raen med en gråaktig metallghms. Det löses full- 

 komligt af kokande vatten, lösningen är mörk- 

 gul och lemnar efter afdunstning en sprucken 

 massa, som bildar ett svartgrått, glänsande groft 

 pulver. 



Om kristaller af molybdensvafladt svafvel- 

 kalium upphettas i en atmospher, som icke in- 

 neliåller syre, (^mitt försök skedde i vätgas) så 

 blir saltet grått, utan att något derifrån subli- 

 meras eller utvecklas i gasform. I ett försök, 

 då I gramm salt glödgades for ^ timma, lemna- 

 de det vid återupplösning o.32 gr. grå svafvel- 

 molybden, svarande emot 0.384 gr. förstörd mo- 

 lybdensvafla. Detta är mer än hälften och nå- 

 got mindre än | af hela halten af molybden- 

 svafla. Den upplösta delen hade en utmärkt 

 vacker brandgul färg. Afdunstad gaf den skö- 

 na, i genomseende rubinröda och i återspegling 

 gröna kristaller af neutralt salt, utom hvllka ef- 

 ilorescerade en gul salt massa, som inom 24 

 timmar blef alldeles Iivit. Da vid detta för- 

 sök nigcn ting sublimerades, är det klart att 

 sönderdelningen bestod i förvandling afsvafvel- 

 basen till KS"*, på molybdensvafluns bekostnad. 



