3,7 



Svafv^el 57.42. 



MolyhJen 42.58. 

 Den fråga uppstod nu, huruvida en föreninf 

 af molyhden med 4 atomer syre äfven gifves? 

 För att frambringa en sådan, upplöstes neutralt 

 molybdensyradt kali i vatten och lösningen im- 

 pregnerades med chlor. Dervid afsattes ett hvitt 

 pulverformigt salt; men vätskan som frånsilades 

 blekte lakmuspapperet, till bevis att chlorsyr- 

 ligt kali bildat sig. Det falida saltet löstes med 

 en ganska skön pomeransröd färg af vätesvafladt 

 svafvelalkali, ur hvilken lösning syror fällde mo- 

 Jybdensvafla, med dess egna färgnuunce. — Det 

 samma var äfven händelsen med den blekande 

 vätskan, hvaraf således inses att, åtminstone 

 på detta sätt, ingen förening af molybden med 

 4 atomer syre åstadkommes. 



Det fällda molybdensyrade kalit syntes va. 

 ratväfaldt molybdensyradt. Det löstes, vid tvätta 

 ning 1 kallt vatten, till en ringa grad och lös- 

 ningen grumlades då den föll i det förut «^e" 

 nomgångna. Af kokhett vatten löstes det i ögon- 

 blicket och lösningen lemnad åt sig sjelf afsat- 

 te efter några limar ett voluminöst flockigt surt 

 salt, med större öfverskott på syra, som icke 

 upplöstes, då den vätska, hvarur det utsatt siff, 

 S nyo upphettades till koluiing. 



Bildningen af molybdenöfversvafla under- 

 lättas icke genom tillsats af hepar. Om natif 

 svufvelmolyhden digereras med ett supersulfu- 

 retum af kalium, sä fäs en portion molybden- 

 svafladt svafvelkalium, men intet öfversvafladt 

 salt. Deremot om molybdensvafla i öfverskott 

 kokas med en någorlunda concentrerad lösning: 

 af kaihydrat, sA fås en föga färgad lösning och 

 pa filtrum stadnar en nära svart massa, ur 



