320 



etl brandgult pulver och vätskan blir nära färg- 

 lös. Höll öfversvaflan inblandad molybdensvaf- 

 la, så upplöses denna med röd färg och stad- 

 nar qvar i vätskan, hvarigenom således båda 

 dessa svafVelbindningsgrader lätt kunna skiljas 

 åt. Om någon del af det öfversvaflade saltet 

 skulle stadna i u])plÖsningen, iivilket i synner- 

 het händer då vätskan är utspädd , så afskiljes 

 detta genom concentrering i lindrig värme. 



Jag har förut omtalat detta salts beredning, 

 genom kokning i destillationsapparat och genom 

 det fälldas tvättning med kallt vatten och der- 

 efter upplösning i kokhett. Denna lösning af- 

 dunstad ger saltet i form af en genomskinliga 

 röd, extractlik massa. 



Den upplösning, som, efter slutad kokning, 

 vid silning afrinner från det fällda öfversvafla- 

 de saltet, har en ganska skön och klar brand- 

 gul färg. Den innehåller nu jemte en portion 

 icke sÖnderdeladt moljbdensvafladt salt, de nya 

 föreningar som under kokningen bildat sig, nem- 

 ligen Öfversvafladt salt, unders vafvelsyrligt och 

 molybdensyradt kali. Afdunstad ger den en 

 brandgul syrup, som intorrkad i värme ger en 

 cinoberröd massa, och som i luften lemnad att 

 småningom antaga fast form, visar en congeries 

 af saltparticlar, som för blotta ögat synes 

 endast röd, men hvari microscopet upptäcker 

 färglösa, gula och röda kristaller om hvarandra 

 blandade. Detta salt innehåller knappt mer än, 

 än i af den molybdenquantitet som före kok- 

 ningen fanns förenad med basen deri. 



Molyhdensvajiadt svafvelnatrium och 

 svafvellithium bildas på lika vis som det före- 

 gående saltet, hvilket de fullkomligt till utseen- 

 det och förhållanden likna. Jag har icke er- 



