335 



rietes och belemnitens yttre skal, vara tillkom- 

 men genom cristallisation under snäckans pe- 

 trificerings tillstund. Denna massa beslår, som 

 redan är nämnt, af idel pu hvarandra lagda 

 skal ■*), och dessa äro ganska säkert afsalta af 

 djurets omgifvande säokformiga mantel. Att 

 dessa lag visa i tvärbrottet en fibrÖs textur hÖv 

 icke förvilla oss. Samma textur finna vi uti 

 flera Molluskers skal. Till och med bland Bi- 

 val vérna träfla vi den hos slägtena Pinna och 

 CaLilluSy och bland de måagrummiga unival- 

 verna linnes den, utom hos Belemnilen, äfven 

 hos N odosaria (]som i fleia afseenden sjnes för- 

 ena Ortlioceratiten och Belemniten^ och troli- 

 gen hos flera. Basal-caviteten hos nämnde Be- 

 lemnit-art, sådan hon i våra kritlager träffas, 

 är tom och har förlorat sina septa; men pä dess 

 parietes, vända mot dagen, finner man alltid 

 ringformiga spär efter dem: de hafva varit tern- 

 ligen tätt hoppsittande, och man vet äfVen att 

 de varit mycket platta och i centren genom- 

 borrade af en siphon. — Om Orthoceratiterna 

 under hela djurets lifstid varit helt och hållet 

 innesliit[ia i dess mantel, veta vi ej med viss- 

 het; men att detta varit förhållandet med Be- 

 lemniterna, synes tj^dligt af deras tillväxtsätt. 

 På samma vis som de raka mångrum- 

 miga snäckorna bildats, hafva äfven de spiral- 

 formiga tillkommit t. ex. Nautilus, Spirnla, Len- 

 ticulites m. fl. Detta är lätt att förstå. Men 

 bland" dessa, äfven som bland de raka, möta 

 vi några , t. ex. Jmnwniterua , Bakiditcrna m. fl. 

 Med fållade och flikiga septa, liknande nästan 



*) Hiirom kunna vi äfven öivcrtyga oss genoiu alt 

 beUalkla elt klufvet siemplar ratd lup. 



