335 



föiekomma, träffar man äfven petrificatformer, 

 soiJi mer än troligt utgjort käkarna af de djur 

 som tillhört dem. Detta är sä mjcket sanno- 

 likare, som dessa former truffas olika bland de 

 olika arterna af Eelemniter; och de träffas al- 

 drig på andra ställen än der dessa snäckor 

 finnas. 



Af allt detta kunna vi således draira det 



o 



resultat: att de mångrummiga snäckor, som fin- 

 nas fossila i våra herglager, iiafva tillhört forn- 

 verldens Cephalopoder, och att deras invånare 

 följaktligen varit rofdjur som närt sig af de Öf- 

 riga hafsdjur: Musslor, Strnldjur och Zoophjter, 

 bland hvilka deras qvarlefvor träffas. 



Efter dessa allmänna betraktelser, hvilka 

 icke torde sjnas öfverflödiga, gå vi att beskrif- 

 va de mångrummiga snäckor som vi fuiinit i 

 kritformationen i det södra Sverige. 



i:a slag tet: Ammonites. 



Testa discoidea , spiralis, anfr^ctibus con- 

 tiguis, oinnibus utrinque conspicuis. Sepla 

 transversa, ad margines inciso-lobata , lobis in 

 pariete iuterno testae per sutiiras sinuosas jun- 

 ctis. Sipho marginalis, continuus. 



Denna snäckform träffas icke nagonstädes 

 i den lefvande naturen; men han föiekommer 

 så mycket talrikare i den utdöda. I våra öf- 

 vergångsberg fiima vi den likväl icke, och i 

 vår kritformation har man hittills blott träffat 

 följande art. 



Ammonites Siobcei, N. 



A. testa utrinque bite umbilicata, anfracti- 

 l)us quinis, laEJvigatis, ad duas usque ex tribus 



