34o 



liksom efter ådror, hvilka synas utgå nästan trans- 

 verselt från en större, som ligger långs åt hvar- 

 dera sidan. Snäckans främre ända är alldeles 

 trind, basis af dess cavitet cirkelrund, och den- 

 na cavitet, som sträcker sig mycket högre än si- 

 doskråman, är åtminstone tre gånger så hög som 

 tred. 



Ju yngre och mindre snäckan är, desto mer 

 långspetsig är hon hakat. En snäcka af i5 m. 

 in. längd är nålformig och slutar sig i en lång 

 spets; men hasen är dock trind och caviteteii 

 djup. Ju mer snäckan växer desto mer tjock- 

 nar hon vid hakre ändan, som hlir mer och 

 mer trubbig med en utstående smal tapp. 



Ställe: Hos oss träffas denna art i de äl- 

 dre, sandblandade lagren af kritformationen. I 

 den egentliga gröna sanden finnes hon vid Kö- 

 pinge, ej sällsynt; i gruskalken förekommer hon 

 i Blekinge och i Wiliehärad i alla de depoter 

 af kritformationen som ligga närmare utåthafs- 

 liusten. ^id Kjugestranden af Ifösjön finnes ^e- 

 lenmites mammillatus i norra och Bel, mucro'* 

 nätas i södra trakten. Ingenslädes ligga de till« 

 sammans. 



2. Belemnites mammillatus, n, 



B. testa cylindracea subfusiformi, superne 

 in apicem mammillarem terminata, inferne at- 

 tenuata, subtriangulari; cavitate depresso — co-. 

 nica, basi sinuata, subcordata. 



Longit. 3| — 4§ po^^* 



Beskrifn. Denna art är i allmänhet myc- 

 \el tjockare än den föregående. Formen är väl 

 i det hela cjdindrisk, men ej så trind som den 

 förras, utan mer plattad på den sidan der skrå- 



