355 



for Trädgards-idkaren och Naturforskaren gör 

 myrorna till säkra vag visare vid elLcrspanan- 

 det af Cocci tillhåll, — Fullvuxne förekomma 

 deremot Coccus-honor vanligtvis spridda, och me- 

 ra sparsamt; dock trädas de af några arter stun- 

 dom i stor ymnighet äfven i sådant tillstånd *); 

 och att dessa Coccus-honor ej undfallit den 

 allmänna uppmärksamheten, synes af den lån- 

 ga tid, hvarunder de redan blifvit begagnade så» 

 som färgämne. 



Helt annorlunda förhåller det sig deremot 

 med hannarna till dessa paradoxa djur. Des- 

 sa äro nemligen dels så 3^tterst små, att de 

 endast af detta skäl lätt kunnat undgå all upp- 

 märksamhet; dels är deras lefnadsperiod inskränkt 

 endast till några dagar, och slutligen äro de äf- 

 ven till alla delar af ett så helt olika utseende 

 från sina ofvanbeskrifna honor, att, sedan de 

 blifvit upptäckte, svårligen någon af sig sjelf 

 kunde falla på den förmodan, att naturen sam- 

 manparat så alldeles heterogena former för att 

 utgöra en och samma art. — ([Jemf Tab. III. 

 samt Tab. IV.), Dessa hannar ega nemligen all- 

 deles den skapnad som tillhörer andra insecter; en 

 smärt kropp, med tydliga antenner och fötter; 

 tvenne vingar, längre än kroppen, och i dennes 

 spets tvenne fina borst. De äro tillika rörliga 

 och lifliga, men så små, att deras oformliga och 

 orörliga makar mot dem nästan synas såsom små 

 kullar, på hvilka de, flcre på en gång, obe- 

 hindradt kunna vandra af och an; — likväl in- 



•} Så har jag t. ex. på Omberg sett en stor Ek^ 

 pä hvars stamm alla sprickor voro fullsatta m^d 

 gamla skal af en Goccus; som det tyckte* af CoC" 

 ens Que r CHS LiNix. 



