36r 



någondera ianten. Antennerna af nnra ta- 

 lens längd, trädformiga, fint fjunfga, bestående 

 al .9—10 jeninstora leder. AnaJJDorsten Lleka 

 ej fuiit af deu längd som thorax och abdomen 

 sammantagna. 



Bland dessa vingade Coccus-hannar märktes 

 sedermera åtskilliga andra, som i aJIt liknade 

 åemj men saknade vingar. T. III. f. q. jq Ja« 

 förmodade genast, att deras saknad endast var 

 tiiiräihg, antmgea härrörande af svårigheten att 

 medföra dem ur pupphjlsan, eller att de se- 

 dan bhtvit afslitne. Men snart visade sig ett 

 annat phenomen, som satte denna asigt på prof 

 och verkligen gjorde den vacklande. Jagmå-rkte' 

 nemhgen, att åtskilliga sådana samlat s)^ på ett 

 slags små veck eller bucklor af den vtteista bark- 

 hmnan, hvilka hittills undfallit min uppmärk- 

 samhet, och att de ifrigt bemödade sig att stic- 

 ka la yttersta spetsen af kroppen, genom ska- 

 let af dessa barkbleddror. Deraf väcktes na- 

 turligtvis den tanken , att dessa vin-lösa diur voro 

 honor, som sålunda sökte instkka sina ä^^. 

 Men da dessa djurens hela form, enligt all 

 analogie, var stridande mot en sådan äsigt, be- 

 gynte jag att nogare undersöka de nämnde bledd- 

 rornaaf barken; det lyckades att upplyfta och 

 lossa några sådana, och jag blef varse under 

 Uem en eller flera små, platta, äggformiga, rö- 

 T^'l ^y"/-^7oppar, sådana de förstorade visas 

 lab. III. fig. 12, 1 3, 14. - Dessa egde h var- 

 gen spår al antenner eller fötter, men, sedde 

 iidu sidan, visade de deremot ett fint med le- 

 <ler orsedt snyte. - alldeles enliqt karaktereii 

 lor de ännu lifligu honorna af Coccus. 



En nogare undersökning uppdagade nu snart, 

 att, hvad jag iörut ansett för blotta barkbleddror, 

 a; r. A. Harnil. i8a5 St. II. 2I 



