366 



Mellan dessa gula Coccus-honor märktes 

 äfven en myckenhet af små hvita larvköpor, 

 alldeles liknande dem till hannen af C. crjpto- 

 gamiiSi men koitare. QSe Tab. IV. fig. 2.3 Om 

 de tillhöra denna C. hordeolum ^ eller någon 

 annan art, har ej lyckats mig att utröna. 



4. Coccus g i b ber. 



Den fullvuxna moderns skal mycket uppblåst, 

 brunt, med slät och glänsande yta; mynnin- 

 gen oval, något upp])öjd, Tab. IV. fig. 6 

 — 12. *). 



Det är denna Coccus jag hos oss vanligast 

 blifvit varse. Den finnes på stjelkarna af Asp, 

 Björk, Hassel och flere löfträd: åtminstone visa 

 alla dessa så mycken likhet, att jag ej kan för- 

 moda dem utgöra olika arter. — Från C. cjprce- 

 ola, som stundom finnes på samma tråd,skil« 

 jes den genom något kortare form, en m.era upp- 

 böjd och ofvantili något utvidgad mynning, samt 

 en slät yta, utan de talrika intryckta punkter 

 som finnas på sidorna af C^. cjprceola. 



Dess form varierar för Öfrigt mycket, en- 

 ligt hvad af figurerna kan inhemtas. 



Ungarna till denna art måste mycket lik- 

 na dem af C. cjprceola. Vid den tid då de fram- 

 kommo, hade jag ännu ej fästat nog uppmärk- 

 samhet på skillnaden mellan dessa arter, och 

 således ej heller på den, som mellan deras un- 

 gar kan ega rum. 



*) Coccus gibber. %. 



Fe mina vetusta valde turgida, gibba; brunnea, 

 laevis, nitida; apertura retusa obovata. 



Superficies lasvis, non vel obsolete tantum pun- 

 ctulata. 



