446 



Denna torfmössbildnin^, som således afsatt 

 sig på den inre mot landet vända sidan af de 

 så kallade Bjeren, utgÖr i sin utsträckning den 

 största torfmosse pä den skandinaviska halfÖn. 

 Åt ena hållet sträcker han sisf fram ända till 

 Kubusa, och vester om denna hy, efter ett li- 

 tet afbrott af sandfältet, fortsätter han sig åter, 

 i Herrestas och Öja torfmossar ända till Ystad. 

 Ät andra hållet fortsätter han sig mot Borrebj, 

 ]Ioby o. s. v. Denna torfmosse hvilar allestä- 

 des på den nämnda sandbildningen, ehuru san- 

 den i dess öfra delar på somliga ställen bildat 

 flygsand, som kastat sig Öfver torfbildningeii t. 

 ex. melhin Oja mosse och hafvet. Nära Ystad, 

 vid dess östra sida , har sanden , blandad med 

 torfjorden, bildat en smulrig sandsten, som har 

 torfjord till bindmedel, och derföre af några 

 blifvit kallad \.Qx{?,'AV\åiSXQx\(JMoorensandsteiti^''^\ 

 De nämnda höga sandåsarna äro vid Kåseberga, 

 der ån utlöper, genom ett bredt bak afbrutna; 

 men de fortsätta sig derefter åter och draga sig 

 inåt landet i en mer nordlig rigtning ät Kö- 

 piiige. Öster om Kåseberga draga de sig äfven 

 något från hafskusten, sänka sig mera och ut- 

 breda sig i ett vildt, backigt sandfält, kalladt 

 Mclarnui hvilka åter skiljas frän hafskusten ge- 

 nom ett lägre, jemnare sandfält, kändt under 

 namn af Sandhammaren. Sådant är det allmän- 

 na utseendet och läget af den sandbildning, son^ 

 är föremål för denna Afliandling, och hvars in- 

 re sammansättning, samt relativa ålder vi här 

 skola försöka alt ådagalägga. 



Det är intet tvifvel att ju kritfonnation 

 utgör den bas, hvarpå denna sandbilclning, med 



*) Ett alldeles likadant sandstenslager ligger i vestra 

 Skåne norr om Alhiims Kyrka. 



