54 



lågsta dignitetens exponent 1 Nånmaren ofver- 

 skjuter lågsta dignitetens exponent i TåJjaren med 

 et tal, som år mindre ån i; men i annat fall 

 år samma area oåndeligt stor. ( Se Maclaukins 

 Treatise of Fluxions §. 327.) 

 §.11. 

 Mar r — o^ ar Z = Vs .fl""' c"—^^ och oia 



.71^5 år Y= — s=SM (%. 4); om /2>5,, 



c 



^r Y = o (%, 3); och om n < 5 år Y— CO (fig. 



2). Men efter n > 3 , år 5 — n mindre ån 2> 



och — • < 1. Altså ofverskjuter —-( lågsta dig- 



nitetens e^^iponent i nåmnaien^ o (lågsta digni- 

 tetens exponent i tåljaren} med et tal som år 

 mindre ån et, och arean af MS i fig. 2 , åfven^ 

 som arean AFMS i fjgg. 3 och 4, kan icke va- 

 ra oåndeligt stor. Hvaraf f(5ijer, att kroppen 

 icke kan gä i Spiral, under det han faller till S, 

 §. IQ. 



Når r Ä CO , åx Z=r '\/mc''~3/""~'' OG^ 

 Ocli 



efter ^*~ '^^ > 1' ^^^ AF GR (fig. 5) ea 



grans, fastån SR blir oåndeligt stor. - Kroppen kan 

 således icke gå i Spiral, under det han aflågsnar 

 sig oåndeligen. Detta år redan tydligt dtiaf, att 

 inloppen beskrifver en Hyperbolisk gren' (§. 7.) 

 §.13. 

 Låt kroppen falla till et af^tånd SE? i hvil- 



i 



