41 



l:ali, tvättade den erhållna fällningen med kokan- 

 de vatten och torrkade den, hvarvid den behöll 

 sig snolivit. De Chemisters uppgift, som pasiå att 

 ♦altsyrad tenn-oxidul, fålld med kaustikt kali i 

 ofverskott, ger ett basiskt gråtr salt, har jag icke 

 kunnat besanna, ty da jag falide en pors ton af 

 samma solution med caustikt kali, feck jag en 

 hvit fällning, som af ofverskjutande kali upplös- 

 tes utan att förut blifva gra. 



Den torra, hvita, med kolsyradt alkali fäll- 

 da tenn - oxidulen lostes med yttersta lätthet och 

 utan fråsning af salpeter-syra och af saltsyra, och 

 var således icke kolsyrad. Upphettad till glodg- 

 ning i en dermed till hälften fylld retort, gaf 

 den rent vatten och lemnade ett Ijusgrått pulver, 

 hvars nedersta del var mörk nästan svart. Jag 

 cmgjorde derfore forsoket med en större quantitet, 

 som alldeles fyllde retort-kulan , och jag erhöll dä, 

 såsom förut, vatten, men i retorten stannade ett 

 svart pulver , som uttagit och rifvit till finare 

 pulver, hade en af grått, brunt och grönt sam- 

 mansatt fårg. Påtåndt f5r blåsrors-lågan i en 

 punkt, fortfor det sedan att af sig sjelft forglim- 

 ma, likt fnosk, till en hvit, något med grått 

 blandad oxid. Den hvita med kolsyradt alkali 

 erhållna fällningen var således oxidulens hydrat. 

 Detta hydrat år lika forbrånnligt som den vatten- 

 fria oxidulen , men glodgningen under dess för- 

 bränning år mindre liflig. Genom kokning med 

 vatten decomponeras det efter hand, och blir svarr, 

 likasom det sker med koppar-oxidens hydrat. 

 Kolfven, hvari detta forsok skedde, kom händelse- 

 vis att i 4 månader stå outslagen, då större delen 

 af den svarta massan hade bibehållit sig; blott en 

 liten del ofyantill hade oxiderat sig h5gre oék 

 blifvit hvit. 



