45^ 



bly-oxid; men i forsoket till clet svafvclbundni 

 tennets analys hade sy tet nära fullt ersatt svaf. 

 lets ställe, hvaraf ^^äledes följer, att tennet i tenn- 

 oxidulen mäste upptaga precist hälften sa mycket 

 syre, som i itmn-oxiden. Dä roo d. tenn i 

 denne sednare upptaga, enligt forsok som jag re- 

 dan bekantgjort, 27,2 d. syre, så måste 100 d. 

 tenn-oxidul bestå af 



Tenn — 88.<528 — 100, C5 

 Syre — ii>972 13.6 



Hvlt Tenn-oxid. Det år en hittills allmänt 

 antagen, eller åtminstone aldrig^ bestridd mening, 

 att den oxid, som träffas i det flygtiga oxid-saltet, 

 kåndt under namn af spiritus L^Z'fl^'/i, år den sam- 

 tna som fås genom tennets syrsåttning i en hög- 

 re temperatur eller på salpeter-syrans bekostnad. 

 Det har likväl icke blifvit af Chemisterna obe- 

 märkt, att den sednare år olöslig i syror, då d-er- 

 emot den förra af dem rått val upptages. Jag 

 har icke funnit att någon Chemist, som skrifvit 

 om tennets oxider misstånkt att dessa båda möj- 

 ligen kunnat vara särskilda syrsåttnings-grader, 

 utan man synes hafva förmodat att hår, liksom 

 hos kiseljord , lerjord, zirkenjord , titan-oxid 

 m. fl. det större sammanhang som genom brän- 

 ning uppkommer emellan delarna, förorsakade en 

 ©löslighet, hvilken genom bränning med alkali 

 kunde upphåfvas. Följande forsok skola utvisa 

 att dessa båda oxider icke åro samma syrsåttnings- 

 grad. 



En upplösning af spiritus Libavii i vatten 

 falides med kolsyradt kali, och fällningen tog;* 

 på filtrum och tvättades med kallt vatten. Då 

 den for andra gången begots med vatten på fil- 

 trum , smalte den såsom smör och utblandade sig 

 slutligen med vattnet till en oklar, mjolkiik sh* 



